Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
♪ Oriunde te uiți Totul e alb ♪
♪ Afară e frig, Dar în casă e cald ♪
♪ Focul în sobă Arde mocnit ♪
♪ Iarna a sosit ♪
♪ Aud că-n oraș Se circulă greu ♪
♪ Că străzile-s pline de oameni, Dar eu ♪
♪ Ies la fereastră Și tare aș vrea ♪
♪ Să te zăresc Printre fulgii de nea ♪
♪ Când vii iar, eu să mă grăbesc În cale să-ți ies ♪
♪ Sunt multe cuvinte ♪
♪ De care vreau să-ți aduci aminte ♪
♪ Acum, de Crăciun ♪
♪ Tu ești cadoul la care visam An de an ♪
[muzică la vioară]
Cântăm împreună?
Fac eu vioara întâi?
Ești foarte bun.
[muzică în depărtare]
[mașină claxonând]
[muzică de suspans]
Dacă m-ai fi rugat frumos, te-aș fi scutit de toată mascarada asta.
Pot să te rog acum?
Cam târziu.
Stop!
Acum ce mai e?
M-a atins iar. Iartă-mă. Scuze.
- Te-a atins iar? - Da.
Doamne, Dumnezeule! Bine, hai! Schimbăm.
- Gata? - Da.
Când îl vezi îl oglinzi,
te întorci brusc. Tu intri, îi pui pistolul în burtă,
o apuci cu mâna de ceafă și te apropii încet de ea
ca să nu știu dacă vrei s-o omori
sau vrei s-o săruți.
Da?
Și... Pot să cobor cu pistolul așa, printre sânii ei?
Nu. Nu poți.
- Și tu, speriată și cu lacrima-n gât. - OK.
- Hai! Reluăm. - OK.
[Paul] Atențiune!
[Paul] Și... Acțiune!
[muzică de suspans]
Dacă m-ai fi rugat de la început, te-aș fi scutit de toată...
- Stop! - ...mascarada asta.
[Paul] Ce se... Ai înnebunit?
Dai singură stop pe platou?
Ne ierți un pic, te rog frumos?
- OK. - Mersi.
[pași îndepărtându-se]
Paul, îi miroase gura.
- Să nu se mai apropie de mine! - Ce-i face?
[șoptit] Îi miroase gura!
Doamne, Dumnezeule!
[muzică la vioară]
[aceeași muzică la radio]
[pași]
- Eu o să ies puțin. - Nu, nu. Rămâi, te rog!
[aceeași muzică la radio]
Ne vedem diseară.
Nu vin.
[aceeași muzică la radio]
Diseară, la opt.
- [aceeași muzică la radio] - [ușă trântită]
- [la radio] Dragilor, îl am azi aici... - Mersi frumos.
...pe unul dintre cei mai talentați și mai neconformiști violoniști români:
Sebastian Mihailov.
De Crăciun ce faci?
- Cânt. - [crainic] Nu mă refeream în seara asta.
De Ajun. În zilele următoare.
- Acasă. Nimic deosebit. - [crainic] Cu cine?
Să înțeleg că, în momentul ăsta, nu ai pe nimeni în viața ta, nu?
Uite... Îmi place o vorbă spusă de Saint-Exupéry.
Poți să dai mai tare, te rog, un pic?
- [machieuză] Sigur. - Mersi.
[la radio] Să iubești nu înseamnă să stai cu persoana iubită
și să vă priviți ochi în ochi,
ci să stai alături de ea și să priviți în aceeași direcție.
[crainic] Pentru ascultătorii noștri, ce urări ai?
[Sebastian, la radio] Crăciun fericit și...
le doresc să-și găsească fiecare persoana
cu care să poată privi spre același viitor.
[muzică la pian]
[muzică]
- [sună telefonul] - Da, Paul.
Da. Te rog, nu începe iar!
Te rog, nu mai insista!
[voce feminină] Da. Exact, sunt fetița care l-a luat pe "nu" în brațe.
[voce feminină] Da, ăsta e un mod civilizat.
Paul, dacă mai stau o seară la masă cu tine și cu maică-ta...
Bine, iartă-mă.
Oricum, nu mai contează.
Da. O să trec la un moment dat să-mi iau hainele.
[muzică]
[sună telefonul]
- [sună telefonul] - Incredibil!
Nu!
- [sună telefonul] - Iertați-mă, vă rog! Îmi cer scuze.
- Stați liniștit, că strângem. - Îmi pare rău!
- [sună telefonul] - Iertați-mă!
- [sună telefonul] - I-ați uitat capul.
- Îmi cer scuze. - Stai liniștită. Se mai întâmplă.
Sărut mâna, doamnă!
[melodia "I'm Dreaming of a White Christmas"]
Astea sunt ale tale.
Ești actriță?
Da.
- [muzică] - [sună telefonul]
Răspunde! E disperat.
Mama ta nu te-a învățat că nu-i frumos să părăsești un bărbat de sărbători?
Știi că-l poți marca pe viață?
Mama ta nu te-a învățat că nu e frumos să tragi cu urechea?
E aiurea dacă te invit la un concert de-al meu? Capriciile, de Paganini.
[muzică "I'm Dreaming of a White Christmas"]
Bineînțeles că e aiurea. Îți pierzi misterul.
[sună telefonul]
Nu-i răspunde!
- [sună telefonul] - Hai cu mine!
- Și cam unde ar trebui să merg cu tine? - Oriunde.
Unde ți-e câinele? L-ai lăsat în frig?
Da, dar nu era câinele meu. Era al lăutarului care cânta acolo.
[Sebastian] Bem un ceai?
Poate.
Unde-l bem?
La mine.
Nu râde!
Tocmai te-am invitat în locul în care se face cel mai bun ceai din lume.
Stai să înțeleg...
M-ai auzit despărțindu-mă și după cinci minute, mă inviți la tine, la un ceai.
Da.
- Și cred c-o să vii. - Da? De ce?
Pentru că, dacă n-o să vii,
tot restul vieții o să te gândești ce-ar fi fost dacă...
Da, ai texte bune, dar nu m-ai convins.
- Aș putea să și gătesc. - Ce?
- Nu de alta, dar mi-e cam foame. - Orice.
Eu sunt Sebastian.
Aprilia.
Aprilia...
Mai stăm cinci minute.
[muzică]
PAUL Șapte apeluri pierdute
[muzică]
Pot să te rog acum?
Oprește puțin!
Mihai... Vezi că va trebui să refilmăm.
Vreau să schimb actrița principală.
[muzică]
MAI APROAPE
[muzică]
Hai, urâto!
Hai, trezește-te!
Știu șapte pitici care întreabă de tine.
Hai!
Albă-ca-Zăpada se trezește după ce o sărută prințul.
Păi, asta se rezolvă...
Nu!
Mai întâi, Albă-ca-Zăpada doarme nu știu câte luni.
Și o lasă toată lumea în pace.
Și piticii, și prințul...
Toată lumea.
Sunt praf de oboseală. Vreau să dorm.
Ți-am încălzit apa, hai! Hopa sus!
Mă duc să-ți fac un ceai, da?
Deci tu ai ditamai trei minutele să te trezești. Hai!
Aprilia, ți se răcește apa.
Ai auzit?
- Mm? - Îhî...
Îhî? Ce-am zis?
"Aprilia, ți se răcește apa, ai auzit?"
Și tu când ai de gând să te trezești, Aprilia?
În aprilie.
În primăvară.
Nu mai vreau frig, nu mai vreau!
Vai...
Dar ce s-a întâmplat?
Știu!
A venit cineva și mi-a răpit iubita!
Și a pus în locul ei o răsfățată. Ia să verificăm!
- Să verificăm! - Stai!
- Mi-e frig! - Nu e!
Sunt ale ei!
Da' pentru ce sunt bune astea?
Și...
burdihanul ăsta... Pentru ce folosește?
Ă? La ce e bun?
La ce folosește?
- Stai! - La ce?
- Stai! - La ce e bun?
- Zi! - Stai...
Să mă recunoști tu după el...
În cazul în care o să ajungem vreodată surdo-muto... orbi.
Și ochii? Nasul? Gura?
Pentru socializare în cuplu.
Și părul?
Să-ți tricotez un pulover din el.
- E fără zece... - A, nu cred!
[motorul unei mașini]
Ce vrei?
Săru-mâna, tanti! Nu vreți să vă dau zăpada de pe mașină?
Să nu vă mai chinuiți dumneavoastră când ieșiți.
- [vecina] Bine, dar repede, că plec. - Pa! Am plecat!
- Te iubesc. - Nu. Eu te iubesc.
Ei, da...
La început, am crezut că mi s-a părut.
Chiar vorbeam cu bărbati-miu: "Mă, el o fi?"
V-am văzut la Ateneu cum cântați... foarte frumos.
- Faceți minuni cu vioara. - Da? Mulțumesc.
Dacă deschid geamul de la living, vă aud cum cântați.
Sau când aveți meditații.
- Sper că nu deranjez prea tare. - Nu, nu, Doamne ferește, nu!
Noi nu ne pricepem la muzică, nici eu, nici soțul.
Dar avem foarte mulți prieteni compozitori, producători...
Numai cuvinte de laudă la adresa dumneavoastră.
- Da? - Da.
Poate ne chemați la următorul concert.
- Sigur, dar nu cred c-o să fie curând. - De ce?
Ale vieții valuri...
Hai să renunțăm la pronumele de politețe! Irina, vecina.
- Sebastian, vecinul. - Da.
Poate treceți mâine-seară pe la noi, la cină.
- Da, sigur. - Da, vorbim atunci, bine? Te pup, pa!
[Irina, către copil] Gata?
- E bine? - Da.
La revedere!
Nenea!
Nenea, nu vrei să-ți dau zăpada asta din față?
Nu. De ce să-mi dai zăpada?
Păi, așa, să-ți fac curat...
Mie mi se pare că-i foarte curat. Zăpada e cea mai curată, nu?
Da, dar... toți vor s-o dea la o parte.
Eu nu.
Dar... mă învățați și pe mine să cânt la vioară?
Spune-le părinților tăi să mă caute și te învăț, bine?
Păi... eu nu am cu cine să vorbesc.
Tata e... nu știu unde e...
Mama e în Spania, și eu am o soră mai mică cu care stau la o mătușă.
- Minți. - Nu mint.
Când începem?
- Nu am zis "da". - O să spuneți.
Ne mai vedem. La revedere!
Salut!
[muzică]
[Aprilia] Prințul Sebastian, speriat de pădurea cea întunecată,
și-a luat vioara în brațe și a adormit.
Și, în timp ce dormea, în jurul lui s-au strâns o groază de licurici,
fascinați de băiatul ăsta frumos, blond, cu vioara în brațe.
Și, în momentul în care Sebastian a luat vioara și a început să cânte,
din vioară au început să apară note muzicale colorate...
Ce faceți, copii?
- Bine! - Bine?
Să știți că tocmai am vorbit cu spiridușul Frunză-Verde
și mi-a spus că o să împartă jucării fiecărui copil
copil care stă cuminte cel puțin trei minute în sania asta de aici.
- Ce părere aveți? - Iei!
Hai, trei minute, da?
Mă întrebam mereu dacă copiii ăștia care intră în contact cu tine
nu o să devină... piromani...
- ...ucigași în serie, transsexuali... - Da' de ce?
Pe tine te-au influențat așa tare basmele copilăriei?
Eram în limbă după Scufița Roșie.
Ce faci azi după program?
Gând la gând.
[Aprilia] Tocmai voiam să te întreb cât de tare mă concediezi
dacă plec și eu mai devreme azi.
Am o probă pentru un rol principal și tipii ăștia chiar mă vor.
Da, mi-ai mai spus de câteva ori chestia asta.
Nu mai bine mergem să mâncăm ceva și pe urmă te duc să te dansezi?
Mă așteaptă Sebastian cu cina.
[bătăi în ușă]
Doamnă, v-am spus că nu am banii azi!
Ai zis că îmi dai banii azi.
Ce faci? Mă pui să bat atâta drum de pomană?
Mm?
Nu, doamnă. Trebuia să dați un telefon înainte.
Și oricum, să știți că încă nu e reparată instalația din baie.
La banii ăștia ce voiați? Parchet de bambus?
O să vă dau banii cât de curând.
- Mda... - Dacă nu vă supărați, trebuie să repet.
Dacă nu repet, nu iau concursul... nu iau concursul,
nu am bani... nu am bani, nu vă plătesc chiria.
- E un cerc vicios. - La mine e o linie dreaptă.
Nu-mi dai banii, îți arăt ușa.
[bătăi în ușă]
Deschide afurisita asta de ușă!
Bine, Clea.
Dar să știi că nu e deloc așa.
Tatăl tău nu era nici pe departe...
eroul din povești care crezi tu că era, Clea.
[producătorul] Stop!
[producatorul] Aprilia...
- [producatorul] Foarte bine, foarte! - Mersi.
Doar că...
Trebuie să-i dai un telefon lui Paul.
[producatorul] Trebuie să cădeți cumva la pace.
Ce legătură are el cu tine?
Paul are legături cu toată lumea.
Aprilia...
Nu vorbesc cu Paul.
Între timp, mi-a făcut tot răul pe care i-l putea face unui om.
Dacă nu vorbesc cu el, nu-mi dai rolul?
E co-producătorul filmului. Ce vrei să fac?
Nu te mai uita așa la mine!
Ia și vorbește cu Paul!
[melodia "It's Beginning to look a lot like Christmas"]
Aprilia!
Ce faci?
[Sebastian] Doamne, ești sloi!
[Sebastian] Ce s-a întâmplat?
[Sebastian] Pe unde ai umblat?
Aprilia? Aprilia, vorbesc cu tine.
Aprilia, de ce nu răspunzi?
De ce nu-mi răspunzi la telefon? Te sun de câteva ore.
Dă-l încolo de telefon.
Ce-ai făcut la casting? Ai fost bună?
Paul?
Nu mai plânge!
Gata, nu mai plânge, gata...
Te iubesc!
Noi ne iubim, nu?
De ce plângi, că mi-am rupt eu bocancul?
Uite, îl vezi?
- Stai, ce-i faci? - Îl vezi?
Îl vezi?
Ia-l și p-ăsta.
- [Sebastian] A! - [se sparge felinarul]
[Aprilia râde în hohote]
[râd împreună]
- [muzică] - [râsete]
[Sebastian] Stai mai ușor! Ah!
[Sebastian] Am călcat într-un bulgăre de gheață.
[Aprilia] Ah!
[Sebastian] Au, stai mai ușor!
[Aprilia] Hai!
[Sebastian] Stai!
[Sebastian] Ce faci?
[Sebastian] Nu te prosti!
- [râsete] - [muzică]
- [strigăte] - [râsete]
[Aprilia] Aici simți, da?
- [Aprilia] Nu? - Nu...
- [Aprilia] Aici simți? - Parcă puțin...
- Ia vezi mai sus... - [Aprilia] Mai sus?
[Aprilia] Doamne, Sebastian...
- [Aprilia] Aici simți? - Mai sus.
[Aprilia] Of... Aici?
Mai sus.
Mai.
Acolo simt.
[muzică]
Termină!
Dă-mi-l...
Stai, mă!
[la radio] ♪ Îmi spune întruna lumea Să mă mărit ♪
♪ Că cică doar așa poți fi fericit ♪
♪ Aiurea ♪
♪ Dar până acum N-am putut s-o comit ♪
♪ Am dat doar de băieți Cu capul odihnit ♪
- ♪ Aiurea ♪ - ♪ A, a, a, aiurea ♪
♪ A, a, a, aiurea ♪
♪ A, a, a ♪
♪ De ce mă-ndeamnă mama Să fiu de casă? ♪
♪ Eu vreau să trec prin viață fluierând ♪
♪ Pe mine grijile nu mă apasă ♪
♪ Nu... Ci îmi cântă sufletu' ♪
♪ Nu, u, u, u... ♪
♪ U, u, u... ♪
[continuă muzica]
Vă pot ajuta cu ceva?
Nu, nu, mulțumesc frumos.
[melodia "I'm Dreaming of a White Christmas"]
[melodia "I'm Dreaming of a White Christmas", la radio]
Tu chiar te pricepi la vioara aia
sau scârțâi și tu așa, să se cheme că ești artist?
N-aș vrea să fac singur aprecieri despre mine, dar...
Da, aș zice că mă pricep cât de cât.
Atunci, cum se face că ești rupt în cur?
Dar știu că aveți o plastică a exprimării...
Să zicem că efectele crizei s-au făcut resimțite și în artă.
Ieri m-am întâlnit cu un tip.
Paul nu... mai știu cum.
[proprietara] Foarte politicos.
Mi-a făcut o impresie foarte bună.
Și, pe deasupra, mai e și un bărbat bine.
[proprietara] Paul mi-a spus că vrea el apartamentul ăsta.
Îmi dă cât vreau, nici n-o să locuiască în el...
Dacă vreau, pot să bag alți chiriași...
Păi, nu ne aveți pe noi?
Paul s-a exprimat destul de clar... alți chiriași.
Am înțeles.
Și?
Când trebuie să plecăm?
[proprietara] Așa mă cunoști tu pe mine?
I-am luat cartea de vizită și l-am trimis la plimbare.
[proprietara] Paul mi-a povestit cum i-ai suflat fata...
[proprietara] Cum faceți foamea acum...
Înțeleg că vă sacrificați pentru dragostea asta a voastră. Ce să spun?
Poveștile de dragoste mă impresionează până la lacrimi.
Dar dacă tot ești pe sacrificiu,
nu crezi că ar trebui să te sacrifici un pic mai mult?
Eu vă zbor de aici, pe cuvânt.
[proprietara] Nu mi-ești nici copil, nici frate, nici iubit.
Pune-te și tu în locul meu...
Imediat cum rezolv, vă dau banii.
Faci pe prostul?
Sunt chiar așa urâtă?
Nu, doamnă.
Aș spune dimpotrivă.
Numai că... eu o iubesc pe Aprilia.
Dragostea înseamnă sacrificiu, băiete.
Și o ciorbă nu este un sacrificiu atât de mare.
Vrei ca tu și iubita ta să faceți Crăciunul pe trotuar?
[proprietara] Gândește-te.
Aștept să mă suni mâine să-mi spui când treci pe la mine.
Când fac rost de bani, trec.
Scrie cumva pe fața mea "cretină"? Am impresia că mă iei de tâmpită.
[proprietara] Nu e vorba de bani, că e clar că nu-i ai.
[proprietara] Și șampania aia de care zici, o dau eu.
[închide ușa]
- [voce de copil] Goofy. - [Paul] E, Goofy. Ia vezi ce scrie acolo!
- [voce de copil] Lau... - Lau.
- Bear. - Lau Bear, că e în engleză.
Lau Bear.
[Paul] Hai, du-te la tati!
Ce cauți aici?
Am venit să-ți cer iertare.
"Șapte suflete" Scenariul și regia: Paul Coen
- Nu vreau decât să vorbim. - Lasă-mă!
Am ceva pentru tine. Un scenariu nou.
- Știi unde să ți-l bagi. - Da' ți se potrivește perfect!
Am vorbit cu ai tăi.
Păi, ea m-a sunat. Era îngrijorată pentru tine.
Da, nu mai am telefon. L-am pierdut.
[Paul] De ce nu-ți iei altul?
Uite ce-i, Aprilia... Aprilia, hai să vorbim serios!
Dacă nu vrei să joci, e ok.
Dar vreau să știu ce părere ai.
[bătăi în ușă]
- Bună ziua! - Salut!
- Tu cine ești? - Ea e Clara, sora mea.
Ce-ai aici?
Dacă aveți ceva dulce prin casă, stă cuminte... Dacă nu...
Cam nașpa, nu ne putem face orele.
[pornește metronomul]
Ce ore?
- De vioară. - Aha!
Și... unde ți-e vioara?
Nu, nu, nu, nu! Asta... asta este vioara mea!
Asta e a mea.
Și ce, îi iau lacul dacă fac și eu scârța-scârța?
- Mă, tu ai cântat vreodată la vioară? - Nu.
Notele le știi?
A, păi, eu nu vreau ceva pe note. Vreau și eu așa, un colind, două...
Stai așa.
Asta...
a fost prima mea vioară.
[fetița sparge ceva]
- [voci de copii] - [muzică]
- Alt rol? - Doamne, Robert!
Scuze...
În ce hal m-ai speriat!
Scuză-mă, te rog, știu că n-am voie, dar e un scenariu nou și...
Stai liniștită, oricum nu e prea multă lume.
Mersi.
Ce faci mâine, după program?
Hai, nu începe iar, Robert, te rog!
Ce?
Am pus o întrebare simplă și aștept un răspuns la fel de simplu.
Ce faci mâine, după program?
Mă duc acasă, ca tot omul.
Îmi dai și mie o oră sau două din timpul tău?
Ce?
E plin de fete pe lumea asta.
Iartă-mă, dar chiar nu înțeleg obsesia asta a ta pentru mine.
Logodnica mea are exact silueta ta
și m-am gândit că poate mă ajuți să îi aleg niște lucruri.
Și nu, nu pentru că are silueta ta m-am îndrăgostit de ea.
- [Aprilia] Te-ai îndrăgostit? - Da...
[Aprilia] Mă bucur pentru tine.
- Mulțumesc. - [Aprilia] Chiar mă bucur.
Cum o cheamă?
- Iulia. - Iulia.
Da, m-am gândit că am nevoie de cel puțin trei luni distanță de aprilie,
ca să pot să te uit, e... Ha, ha...
[muzică]
Mă mir că n-ai înregistrat ceva până acum.
- Tre' să faci ceva. - [Sebastian] Da?
Și bunica era prietenă cu Grigore Ventura.
[Irina] Păi, nu știu. Ceva.
- Ă? - Da, cam așa e.
[Aprilia] Eu jucam ce joacă Julia Roberts în film.
- Da? - [Aprilia] Îhî.
- Hai să-ți aduc un dressing. - Mersi.
Stai...
[Aprilia] Mersi.
[muzică]
Ai văzut?
Ce?
[Sebastian râde]
- Șș! Sebastian, mai încet! - [Virgil] Alb sau roșu?
- Roșu. - Termină!
- Nu, nu vreau, nu vreau. - Ia, te rog frumos, ia și mănâncă.
- Ia și tu. - Ia! Îmi pun și eu.
Auzi, furăm câteva să le luăm acasă?
[Sebastian, râzând] Ia! Pune aicea...
[Sebastian, râzând] Pune aicea niște aripi...
[Sebastian] Nu pot să cred.
[Sebastian] Asta-i fereastra noastră.
Îți dai seama ce spectacol am făcut pe gratis de când ne-am mutat aici?
Ă... Mulțumim frumos. Ne-am simțit... foarte bine.
Da, a fost, a fost o seară chiar foarte plăcută.
Care nu s-a terminat.
Da, nu știu, noi va trebui să plecăm.
A, nu se poate, nu, ne uităm la un film.
Peindre ou faire l'amour, hm?
- Vrei să mai stăm? - Mm...
Nu, nu...
- Plus că eu l-am văzut. - Da? Și?
Ă...
Chiar trebuie să plecăm, eu mâine mă trezesc devreme și...
Poate altă dată...
Da, sigur, altă dată.
Bine, hai să te pup.
- Data viitoare veniți voi la noi. - Da...
Da.
[Irina] Păcat că nu mai stați la un coniac!
Mulțumesc. Mulțumim.
- Îi conduc eu. - [Virgil] Da.
Ce rochie avea, perversa!
De ce ai vrut să plecăm?
Eu mă simțeam foarte bine, aș mai fi stat..
- Da? - Îhm...
Păi, tu nu știi, că doar n-ai văzut Peindre ou faire l'amour.
Pentru ce?
Ce-i cu el?
E despre...
un cuplu care se mută la țară și...
Ce e? De ce râzi?
Și care întâlnește un cuplu mai tânăr...
Și?
Și... se...
Se...
Între ei?
Ia stai...
[Irina] Ne-au văzut.
[râsete]
Ce, îți surâde ideea, ă?
- Mie? - Da.
[râzând] E...
[muzică]
- Hai, băiețas... - [Sebastian] N-am cum.
Hai, băiețaș, că nu mănânc oameni!
[Sebastian] Nu are rost să vin. N-am banii acum.
Vino să găsim împreună o soluție, nu?
Într-o oră, puiule, da?
Hai...
Hai că o rezolvăm noi cumva...
- [Sebastian] Nu are rost să vin acum. - Te aștept.
[voci de copii]
Ți-ai făcut un obicei?
M-am gândit...
Dacă nu vrei tu să vii în lumea mea...
să vin eu în lumea ta.
- [Aprilia] Asta nu e lumea mea, Paul. - Dar ce e?
O slujbă de doi lei, la care am ajuns din cauza ta.
[Paul] Ascultă-mă. Eu vreau să fac filmul.
[Paul] Și tu ești singura în stare să-l joace.
- O să mă gândesc. - [Paul] Dar nu mai avem timp!
- [Paul] Uite, ia ăsta. - Paul!
[Paul] M-a înnebunit maică-ta cu telefoanele!
[Paul] Eu nu mai știu ce minciuni să mai inventez.
Nu-l iau.
Ca să mă suni. Dacă vrei să facem filmul.
[Paul] Nu e un cadou.
M-am săturat să fac pe secretara ta.
Ce faci, puiule? Unde pleci?
Nu eram sigur că am nimerit bine adresa.
Ai nimerit minunat.
Cum ți se pare?
Excelent.
L-am scris pentru tine.
Ce-ai vorbit cu ai mei?
Ascultă, Aprilia, nu vreau să ne certăm.
Știu că...
am făcut anumite... lucruri.
Dar le-am făcut pentru că n-am suportat ideea că te-am pierdut.
Nu mi-e frică să recunosc.
Te-am iubit foarte tare.
Și n-am putut să accept că totul s-a terminat.
[proprietara] Știi cum o să fie, Sebastian?
Îți spun eu, că sunt hoașcă bătrână și mă pricep.
O să vă mai minunați un pic unul de altul, cât de frumoși sunteți,
dimineața când vă treziți...
După care o să vi se pară tot mai puțin romantică
povestea asta cu foamea, frigul, datoriile și tot rahatul.
Știu la ce te gândești acum.
"Uite-o și pe vaca asta care încearcă să se dea la mine.
Cum fac eu să plec de aici fără s-o ating...
și fără s-o enervez prea tare?" Recunoaște că la asta te gândeai!
Mă gândeam că... am uitat aragazul aprins și...
[proprietara râde]
E bună.
Sincer?
Mi-ați citit gândurile.
Cu excepția cuvântului "vacă"... ați cam nimerit restul.
Ce? Nu mi-ai spus "vacă"?
Nu...
[proprietara] Dar cum mi-ai spus?
Doar nu-mi spui "doamna Adamescu" în gând.
Deci vacă nu...
- Scroafă? - Păianjen.
Așa v-am zis.
Păianjen?
Da, mă simt ca un țânțar nenorocit prins în plasa unui păianjen uriaș.
Mm... Dar nu e chiar așa de rău.
Hai!
Bea, Sebastian! Nu fi așa crispat că nu rezolvi nimic.
Știi, de fapt eu acum încerc să îți salvez relația cu iubita ta.
Și atunci, de ce lăsați exact senzația opusă?
Pentru că tu ești atât de tânăr și nu vezi lucrurile în adâncul lor.
Hai să spunem că în seara asta îmi spui să mă duc naibii...
și mâine te dau afară pe tine și pe iubita ta.
[proprietara] Cam cât credeți voi că o să rămâneți așa
curăței ca lacrima, fără acoperiș?
Dacă n-o faci tu, o face ea, prostule!
Ți se pare corect să se sacrifice ea?
[proprietara] Ți se pare un gest de iubire cavalerească?
[proprietara] Dacă vă iubiți cum spuneți,
unul dintre voi doi...
va trebui să-și pună pielea la bătaie ca să-l... ocrotească pe celălalt.
[proprietara] Vrei să fie ea aia?
Cât despre mine, Sebastian, lucrurile sunt așa de simple.
Știu doar că pot să-mi ofer...
clipe de ceva ce înseamnă iubire.
[proprietara] Așa cum îmi ofer mici plăceri ca trufele,
icrele, șampania...
[muzică]
Jur că, dacă aș fi putut s-o fac, aș fi făcut-o.
De mâine va trebui să vă găsiți alți chiriași.
Pur și simplu, nu pot.
[proprietara] Și dacă, pur și simplu, nu poți...
ce avem aici?
Sacâz.
Pentru vioară.
[râzând] Sacâz!
Să te fi schimbat așa de mult, oare?
Absența ta m-a schimbat.
Dacă știam, te părăseam mai demult.
[o bufnitură]
Ce e?
Am simțit ceva.
[Sebastian] Haideți, doamnă! Vă rog frumos.
- [Sebastian] Haideți să vă explic... - [proprietara] Nu vreau.
[Sebastian] Trebuie să vreți. Vă rog eu mult!
[Sebastian] Vă rog eu! Veniți să vă explic!
- [proprietara] Dar nu vreau. - [Sebastian] Trebuie să vreți.
[proprietara râde]
Alarmă falsă.
Credeam că avem pană.
Era bună o pană acuma? Dar ce e?
Nimic.
Hai să mergem, te rog!
[muzică]
[claxon]
[bărbat] Mamă, mânca-ți-aș sufletul tău!
[bărbat] Ai luat carnetul pe șpagă, este?
- [bărbat] Aprés-vous... - [femeie] Faci aceeași fază.
- [bărbat] Le, le... - [femeia țipă]
[bărbat] Ia uite, cu chiloții pe afară... Stai, mă, că vede lumea, potoliți-vă!
- [Irina] Ajută-mă, te rog... - [bărbat] Dă-mi voie să te ajut...
- [bărbat] Ia, te-ai lovit? - [Irina râde]
- [Virgil] Tot odată, așa? - [bărbat] Ta-na-na-na...
- [Virgil] Știi, cu cazaturile... - [femeie] Știu, știu, știu... păi cum...
[Virgil și femeia se sărută]
[bărbat] Ia uite, dragă, love is in the air.
[Irina] N-ați fost la noi niciodată?
- [bărbat] Haide! - Mersi.
Unde ai fost?
M-a sunat Dan. Are iar probleme în amor.
Tu când ai venit?
Adineauri.
Și unde ai umblat până la ora asta? Mm?
M-a sunat Mona, să mă invite la o cafea.
Are... probleme în amor.
De ce nu le facem noi lipeala ăstora, ă?
Cred că s-ar potrivi de minune.
Ai băut.
Puțin...
Mă duc la baie.
Am să te aștept.
[muzică]
[voci de copii]
[melodia "Have Yourself a Merry Little Christmas"]
[polițist] Hai, ușcheala! Hai, repede, repede, repede...
[polițist] Ai autorizație? Hai, gata, ușcheala, hai!
[polițist] Hai, ușcheala, hai, repede, repede, repede... Și voi.
[polițist] Hai!
[polițist] Hai, strânge și pleacă de aici!
[bărbat] Băi!
[bărbat] Ce cauți aici, mă? Cânți unde vrei tu?
[bărbat] Băi, tu faci bani pe locul nostru, mă? Ia-i, mă, chitara!
[melodia "Ave Maria"]
[violonist] Băieți, băieți!
[violonist] Lăsați-l că e de-al meu, îl cunosc!
Să nu-l mai prind pe aici, că-i rup picioarele!
- N-o să vă mai deranjeze. - Hai, mă!
[violonist] Ușor...
Mulțumesc!
Ține banii.
[violonist] Aici nu-i așa, să te pui și să cânți unde-ți vine.
Locurile e parcelate.
Ți-au spart-o?
Nu.
[violonist] Ai avut noroc.
Da, e întreagă.
- Ești bine? - [Sebastian] Da. Da, mulțumesc.
- Poți să te ții pe picioare? - [Sebastian] Da.
Îți dau câinele, să te păzească până acasă.
[Sebastian] Nu, nu e nevoie, mă descurc.
[violonist] Ascultă-mă pe mine, că e mai bine așa!
[violonist] Dup-aia Mozart se întoarce singur, că știe tot orașul pe de rost.
Mozart?
Mozart.
[Sebastian] Bine.
Mulțumesc.
[violonist] Ai grijă!
[Sebastian] Vino, Mozart!
[muzică]
[Robert] Mergem să mâncăm ceva?
Robert, nu merg.
Nu te supăra.
Mă duc acasă.
[Aprilia] Sărbători fericite!
Iulia asta a ta e o norocoasă.
Iulia asta a mea nu există, Aprilia.
Te iubesc de când ai pus piciorul în magazinul meu.
Am încercat, nu mă pot uita la altă femeie. Pur și simplu, nu pot.
- Vreau să păstrezi tu nimicurile astea. - Robert.
Nu înseamnă nimic. Zi că sunt prima de Crăciun, dacă vrei, habar n-am,
dar te rog să păstrezi lucrurile pe care le-ai ales azi.
Nu te obligă cu nimic, jur!
Mă jignește doar personal când te văd îmbrăcată...
Nici nu știu cum suportă Sebastian, ce fel de bărbat e?
E un bărbat pe care eu îl iubesc de mor, Robert!
Aprilia...
Aprilia!
[Robert] Sărbători fericite!
[se deschide ușa]
[Aprilia] Ce faci, iubire?
[Aprilia] De ce stai pe întuneric?
Sebastian!
Iubire, ce ai pățit?
[Aprilia] Dumnezeule...
[Aprilia] Dumnezeule, Sebastian!
Iubire, ce ai pățit?
Ce s-a întâmplat?
Ai câștigat la loto?
[Aprilia] Poftim?
Nu... Nu, astea sunt de la...
Mă rog, că e ditamai rahatul de povestit.
- Dar spune-mi, ce ai pățit? - [sună telefonul]
Da, mama.
Hai că nu pot să vorbesc acum, te sun eu mai târziu.
Te-ai bătut cu cineva?
De ce nu vorbești cu mine?
Te-am văzut cu Robert în magazin.
[Sebastian] Te-am văzut acolo, cum râdeai cu el...
Și nu mai era nicio urmă de mine în tine, Aprilia.
Și am înțeles că pot trăi fără să te mai văd niciodată.
Așa crezi?
Eu am putut chiar să dorm cu tine în pat
după ce te-am văzut sărutându-te cu madam Adamescu.
Dacă ți-ai găsit scuza asta...
[Aprilia] Nu mi-am găsit nicio scuză, Sebastian!
De fapt, dacă stau bine să mă gândesc,
n-am nicio scuză că am trăit doi ani în halul în care am trăit.
În halul în care am trăit...
Eu credeam că au fost cei mai frumoși ani ai noștri.
[Aprilia] Poate pentru tine...
[Aprilia] Eu am ratat tot ce puteam rata în ăștia doi ani.
Fete mai netalentate ca mine joacă în cele mai bune teatre
și au luat premii la Veneția și la Cannes!
Până să te întâlnesc pe tine, să știi că am muncit din greu să ajung undeva.
I-am lăsat pe ai mei să plece pe alt continent ca să...
să pot să fac naibii ceva pe puterile mele, și uite unde am ajuns!
- Unde ai ajuns, Aprilia? - [Aprilia] Am ajuns cu tine.
Care mă înșeli pe unde apuci și care n-ai încredere în mine nici cât...
- [sună telefonul] - Doamne, cât am putut să fiu de proastă!
- Nu acum, Paul, te sun eu mai târziu. - [Sebastian râde]
[Sebastian] Paul...
Iar Paul?
Tu ești o fată frumoasă, care s-a combinat cu un regizor mare și tare.
Atât.
Tu ești a lui.
[Sebastian] Ești creația lui.
Ți-ai permis și tu
să te joci de-a adevărul și de-a dragostea curată câțiva ani.
[Sebastian] Gata.
S-a terminat.
Poți să-ți iei jucăriile și să pleci.
La Robert... la Paul...
La amândoi, dacă vrei.
Bine, Sebastian.
Asta e.
Sper să îți meargă mai bine de acum încolo.
[Sebastian] Vrei să-ți spun eu ce înseamnă să muncești, Aprilia?
Știi cum e să studiezi zece ore pe zi de la cinci ani?
Ai idee cum e să uiți la ceilalți copii pe fereastră cum se joacă
și să nu dai nici măcar o singură dată cu piciorul într-o minge?
Tu n-ai muncit.
[Sebastian] Eu eram la kilometri distanță de toți cretinii
care au acum concerte în toată lumea.
[Sebastian] Dar stau și fac ciorbă pentru Albă-ca-Zăpada.
Dar nu-mi pare rău.
Să știi că pentru mine au fost cei mai fericiți ani din viață.
Știu că ești un mare violonist.
Sper să-ți meargă mai bine de acum încolo.
[se închide ușa]
[muzică]
[femeie] Aprilia, ce faci, mă?
- [femeie] Ce faci, mă, fetiță? - Bine, tanti Carolina, bine.
Ce-a fost în seara asta?
Closer, dar se termină acuma. Moare ea și aplauzele.
- Da? - Îhî.
[Carolina] Ce-i cu tine, ce faci?
Ă... Bine, uite... Voiam să te rog și eu ceva, dacă se poate.
Pot să rămân aici în seara asta?
Mi-am pierdut cheia și... Sebastian are concert la Londra...
Și știi cum e, n-are rost să sparg ușa.
Da. Da, sigur.
- Da? - Sigur, pentru tine, orice.
Mersi, nea Costică, rămân dator.
[pași]
Mi-a zis tanti Carolina că n-ai unde dormi.
[muzică la vioară]
[aplauze]
Ce-i tristețea astea, pisică?
E prima noapte pe care n-o dormim împreună.
Hai...
Hai, mai jelești puțin...
și pe urmă ne apucăm de treabă.
Știi că mâine e prima zi de filmare.
Ai avut timp să te uiți puțin pe textul ăla?
Îmi place că ai părul lung...
Și ar fi...
cea mai potrivită variantă pentru...
- Vestuța pe care o s-o tricotez. - Ce?
[pași]
[ușa se închide]
Hai, lasă-mă în pace!
[muzică la vioară]
Dar tu de unde știi că sunt prietena lui Sebastian?
V-am văzut de mai multe ori.
Și când am venit prima oară la lecții.
Bun om, domnul Sebastian.
Probleme?
Da.
E greu...
Știu cum e cu dragostea asta.
Eu sunt și dintr-ăla care se aprinde repede.
Cum intru într-o clasă nouă, cum mi se pune pata pe una.
Și numai anul ăsta am schimbat vreo trei școli...
E mișto să iubești, dar... Frate, te rupe-n două!
Vă servesc cu o cafea?
Nu, mersi.
Ar trebui să mă odihnesc puțin, mâine am treabă.
Ce treabă?
Filmare.
A, ne luați și pe noi? Cred că e mișto.
N-am cum.
De fapt, știi ceva?
Vă iau, de ce nu?
- Tu nu dormeai? - Ah...
Dar mâine avem noi o treabă, nu știu dacă putem să venim.
- Ce treabă? - O așteptăm pe mama.
A, frumos...
Și de unde vine?
Din Spania. Dar nu știm dacă vine.
Stăm și noi... pe aicea de vreo trei ani.
De Paște, de Crăciun... De sărbători, în general.
Nu e nevoie. Și unde e filmarea aia? Că poate venim singuri.
[muzică]
[claxon]
[Carla] ♪ Moș Crăciun cu plete dalbe ♪
[Carla] ♪ A sosit de prin nămeți ♪
Hai că n-a venit nici anul ăsta...
Mama!
Dragii mei...
[bărbat] Cum ai călătorit?
Afară!
Toată lumea afară!
Am primit call sheet-ul.
Bine că nu sunt vorbe în secvențele astea.
Începi cu finalul?
Da.
Mă omori din prima zi?
[Paul] Normal.
- Mă duc la costume. - Stai jos!
Trebuie să te tunzi.
Zero.
De ce să mă tund zero?
E și condamnată la moarte, o tund și zero?
E prea mult, nu mă tund!
Ascultă-mă. Povestea asta este în capul meu.
Eu o creez, eu o justific,
eu o nasc. Tu execuți.
Da?
Dacă nu vrei să te tunzi, opresc filmarea
și până mâine-dimineață găsesc zece actrițe care să vrea să se tundă.
În cabină ai un contract. Sunt bani suficienți.
Asta, dacă nu cumva vrei să te întorci la Albă-ca-Zăpada din magazinul cu jucării.
Toată lumea, la locuri!
Filmăm!
[Ducu] Stați un pic!
Dom' profesor!
O căutați pe Aprilia?
Știu eu unde e.
[Paul] Filmăm!
[gratii închise]
Hai, tunde-l!
[muzică]
[Sebastian] S-a terminat.
[Sebastian] Te-ai jucat și tu doi ani de-a adevărul și dragostea curată.
[Sebastian] Ești a lui.
[Sebastian] Ești creația lui.
[Sebastian] Atât.
[muzică la vioară]
[Aprilia] Iartă-mă!
[melodia My Present For You]
Aprilia!
Iubire, ce s-a întâmplat aici?
[Sebastian] Ce-i, iubire, ce s-a întâmplat?
Ăștia nu-ți explică ca și cum n-ai ști!
Ei îți spun ca și cum știi, dar vrei să mai discuți pe marginea subiectului.
Ce-i asta?
A, cozonac! Este foarte bun, iubire, este...
Gândește-te că nici la restaurantele mari cozonacul nu iese întotdeauna.
Și ție ți-a ieșit extraordinar.
Pe cuvântul meu, este cel mai bun cozonac...
nefăcut pe care l-am mâncat vreodată.
- Ia, mai mănâncă... - Nu mai vreau.
Este foarte rău.
- Hai să-ți dau o veste bună, vrei? - Nu vreau.
Hai să-ți zic...
Am vorbit cu proprietăreasa la telefon
și un an de zile nu trebuie să mai plătim chiria.
N-am... n-am făcut nimic! Pe cuvântul meu de onoare, jur!
Nu știu de ce, habar n-am.
Ce zici?
Nu e tare?
Ia vino încoace!
Hai să te binedispun!
[bătăi la ușă]
- Dan și Mona. - Am uitat!
Stai așa...
Nu cred!
- Salut, Dane! - [Dan] Ce faceți, mă?
Uite ce voiam să-ți zic...
[Dan] Alo?
A avut maică-mea o problemă, i s-a spart țeava de la baie și...
- Da, m-am dus s-o ajut. - [Dan] Suntem la voi la ușă.
A, sunteți deja la noi?
[Dan] Da. Nu puteai să suni și tu mai devreme?
Te superi dacă vă acceptăm totuși invitația și venim noi la voi?
[Dan] Haide, mă... Bine, în cât timp vă așteptăm?
În zece minute.
[Dan] OK, hai că în 10 minute suntem acasă.
- 20? - [Dan] Păi, cum mă în 20?
Bine, hai că... ne vedem în juma de oră.
Să nu-i pierdeți!
Nu, nicio grijă, m-am asigurat că nu pleacă.
Le-am plătit chiria pe un an. Stai! Nu! Acuma eu, eu...
[Irina] A, fii atent, fii atent ce vine... Uite!
- [Irina] Făină? - [femeie] A, săraci și frumoși!